Review in Linnut 4/2003
By William Velmala

Blomdahl, A., Breife, B. & Holmström, N. 2003: Flight Identification of European Seabirds. – Christopher Helm, London.

Långt ute till havs, eller varför inte också på land, har ofta flygsätt och "jizz" en mera avgörande roll för artbestämningen än detaljer i fjäderdräkten. Flight Identification of European Seabirds har skrivits för att bestämma flygande havs- och sjöfåglar i fält i synnerhet ur denna synvinkel.

Föregångsbilden till boken är Sjöfågelboken, som utkom år 1993 på svenska, och vars författare herrarna Breife och Holmström även är. Den nya boken är en utomordentlig fälthandbok, vilken är mera omfattande än sin föregångare samt försedd med mjuk pärm och fotografier i färg. I bokens inledning redogörs bland annat hur boken bör användas, identifieringen av fåglar och betydelsen av väderleken. De bästa havsfågellokalerna i Europa finns både på karta och beskrivna i tabell. För varje lokal berättas kort om dess särdrag.

I artdelen presenteras allmänna kännetecken för olika grupper. I själva artbeskrivningen behandlas utbredning, storlek, form, flygsätt och flockbildning, dräktkännetecken samt underarter. Uppdelningen är klar och den enkla ombrytningen gör boken lätt att läsa. Antalet bilder stiger till över 690 och deras storlek är i allmänhet tillräcklig med tanke på bokens användningsändamål. Glasögonejder och rödnäbbad tropikfågel finns på en bild vardera, medan det finns 11 bilder på kustlabb. Antalet bilder på de övriga arterna är något mitt emellan.

Boken behandlar alla arter som uppträder regelbundet i Europa. Rariteter, som stillahavslom, öronskarv och sydpolslabb, har även inkluderats. Nearktiska änder och måsfåglar representeras omfattande. Underarterna beskrivs väl. Traditionella sill- och gråtrutar har delats i sex olika arter.

Tyvärr är bildtrycket en besvikelse. Färgseparationen är tidvis undermålig och oskarpheten i bilderna är påfallande. Bilderna har generellt sett för mycket blåstick, vilket bland annat lett till att den gulnäbbade lirans vita vingundersidor ser blåaktiga ut. Hur månne de övriga färgernas nyanser upprepas? Till exempel då det gäller lommarna har man tydligen inte fått tag på bra bilder, och inte heller alla bilder av labbar är övertygande. Det finns fyra bilder på lunnefågel i boken, men unga eller fåglar i vinterdräkt presenteras inte alls i bild.

Orsaken till det dåliga trycket är förlagets, som avböjde författarnas anhållan om att göra ett tredje provtryck efter att dessa påtalat den dåliga kvaliteten i de två första provtrycken. Under den gångna hösten utkom en svenskspråkig version av boken, men tyvärr trycktes bilderna på samma gång som i den engelska versionen. I den svenska versionen trycktes texten litet mindre, och den är något längre.

Trots de minus som nämns ovan finns det mycket att studera i bilderna. Jag har tidigare inte sett många publicerade bilder på unga blågäss eller fisktärna av rasen longipennis. Även andra bilder på dräkter och former man sällan träffar på har författarna lyckats få med i boken. Bilderna på olika blandflockar är intressanta. Blandflockar av simänder har till exempel försetts med ett eget uppslag. Bergand och mindre bergand, kan jämföras bredvid varandra, likaså gräs- och svartand samt kentsk- och iltärna.

Vad man förlorar i det dåliga trycket av bilderna, vägs samtidigt upp genom den utomordentliga texten. Artbeskrivningarna är kortfattade, lättlästa samt innehåller den senaste identifieringskunskapen, såväl från litteraturen som på basen av författarnas egna erfarenheter. Flyktsätt och "jizz" -beskrivningarna är sakkunnigt skrivna och intressanta att läsa. Själv hittade jag flera kännetecken, som jag inte stött på i någon annan litteratur. Dessa kan komma att testas redan på nästa havsfågelskådningstur!

Denna bok är ett förträffligt tillskott i varje skådares utrustning och bringar ett intressant, nytt perspektiv till fälthandböckernas urval.

(The Finnish original translated into this Swedish version by av Mikael Nordström)